Bucureștiul are câteva restaurante care reușesc de ani buni să-și păstreze standardele de calitate și care merită vizitate atunci când vrei să fi sigur că vei mânca o masă bună în oraș, fără surprize neplăcute.
Unul dintre ele este La Dolce Vita, un italienesc deschis prin anii ’90 pe strada Occidentului, între Calea Victoriei și Buzești, la subsolul unui bloc vechi. Am fost acolo prima dată în ’99, când găseai foarte puține localuri cu mâncare italienească în capitală și am fost impresionat. Într-un spațiu relativ mic am descoperit un restaurant decorat cu mult bun-gust, cu o lumină și o energie foarte placută, cu o servire ireproșabilă și prețuri accesibile. Motiv pentru care am tot revenit periodic acolo și pot spune că nu am fost niciodată dezamăgit.
La Dolce Vita nu s-a schimbat mai deloc în ultimii 12 ani. Decorul e același, întreținut impecabil și curat, iar mâncarea este la fel de bună, deși între timp au apărut câteva bucătării italienești în oraș care gătesc mult mai bine, dar evident și la prețuri mai mari. Localul e mic, abia daca intră zece mese, si acelea destul de inghesuite. Însă nu este niciodată arhiplin, motiv pentru care aglomerația aceea de mobilă nu e foarte deranjantă. Pe pereți regăsești afișe sau secvențe din filme clasice italienești, frumos înrămate și, în surdină, poți să asculți mai tot timpul canțonete sau muzică relativ nouă italienească. Prin urmare proprietarii își dau toată silința să-ți ofere o atmosferă cât mai autentică de “dolce vita”.
Dintotdeauna am admirat aici atenția cu care sunt aranjate mesele, cu fețe de masă imaculate, tacâmuri complete și decoruri discrete, ca într-un restaurant de lux. Mâncarea îți este servită sub clopot, chelnerii sunt toți bine îmbrăcați, curați, apretați și foarte politicoși. Un alt detaliu care s-a păstrat în toți acești ani este ușierul care se află mai tot timpul la intrare și care te salută respectuos și îți deschide toate ușile la venire și la plecare.
Meniul este foarte variat, după tipicul unui restaurant bun, cu mai toate felurile pe care le găsești îndeobște într-un local italienesc. Modul lui de prezentare nu e cel mai fericit. Mă gândesc că la cât și-au dat silința să păstreze toate aparențele unui restaurant rafinat puteau să renunțe la cartoanele acelea țiplate de trattorie și să facă niște caiete mai elegante pentru prezentarea meniului.
Preturile sunt mici spre medii, oricum extrem de rezonabile în raport cu mâncarea pe care o primești în farfurie. Nu am prea multe lucruri de reproșat acestui local și vi-l recomand cu căldură mai ales dacă vă aflați prin apropiere sau nu trebuie să străbateți tot Bucureștiul pentru a ajunge acolo.
Ce-am mâncat și ne-a plăcut
La ultima mea vizita la Dolce Vita am comandat un platou de anitpasto cu mezeluri și brânzeturi italienești (18 lei), destul de mare și bine mixat și o porție de vitello tonnato (13 lei). La felul doi am ales un risotto cu fructe de mare (19 lei), o porție de melanzane (12 lei) și o tagliata de vită cu rucola și parmezan (24 de lei) “dresată” la fața locului chiar de ospătar cu ulei de măsline și aceto balsamico, toate fără reproș. Lista de vinuri este destul de redusă, dar puteți găsi câteva titluri românești foarte bune la prețuri decente. Vă recomand Terra Romană rose (42 de lei).
Legendă:
Mâncare: 3 puncte din 5
Serviciu: 4 puncte din 5
Atmosferă: 4 puncte din 5
La Dolce Vita
Str. Occidentului 44
021.310.86.94, 0728.832.744