Acest lucru se întâmplă probabil pentru că domnilor Drăgoi și El Lakis le este teamă să piardă procesul cu acționarii.
Acțiunea SIF Muntenia (SIF4) se comportă ca o obligațiune de peste patru luni. Adică în timp ce restul pieței a avut fluctuații semnificative, în sus sau în jos, acțiunea SIF4 a rămas aproape fixată la prețul din oferta publică a investitorului Behboud Madadi, de 1,60 lei.
Investitorul independent, Behboud Madadi, cetățean român de origine iraniană, n-a reușit să atragă din piață decât aproximativ 1,6% din SIF4 deși făcuse ofertă pentru 7% din capitalul societății. Madadi a motivat eșecul atragerii acțiunilor faptului că acțiunile SIF4 ar fi deținute de niște fonduri interpuse care au cumpărat acțiunile cu banii (acţionarilor) SIF Banat Crișana (SIF1) și SIF Muntenia (SIF4).
Adică pe scurt, conducerea SIF1 și SIF4 ar fi cumpărat acțiuni proprii SIF1 și SIF4 cu banii acționarilor, pe niște fonduri interpuse căror administratori sunt plătiți cu comisioane de administrare de către SIF1 și SIF4.
Aceasta este acuzația pe care o fac mai mulți acționari nemulțumiți ai SIF-urilor chiar începând cu anul 2020, în timp ce Autoritatea de Supraveghere Financiară (ASF) nu face nimic pentru lămurirea situației, și pentru creșterea transparenței în piața de capital.
Legea 31/1990 interzice cumpărarea de acțiuni proprii prin terți iar legea 74/2015 nu permite crearea sau întreținerea de conflicte de interese în Fondurile de Investiții Alternative (FIA), așa cum sunt SIF-urile. Membri Asociației Investitorilor la SIF-uri (AISIF) au reclamat la ASF încălcarea legilor 31/1990 și 74/2015 iar ASF din luna martie 2021 până acum fie a spus că nu are competența să interpreteze legea, fie pur și simplu n-a răspuns deloc, astfel favorizând conducerea SIF-urilor în fața milioanelor de acționari.
Însă acum acuzația că deținerile acțiunilor SIF4 de către fonduri ar fi fost de fapt controlate de conducerea SIF1 și SIF4 începe să devină mult mai credibilă. Cum este posibil ca investitorului Madadi să nu i se vândă la oferta publică nici 2% din capitalul SIF4, iar în următoarele luni să se transfere de la fondurile amintite, la un preț aproape identic, o dată 6% la SIF Oltenia (SIF5), iar recent încă 5% la SIF1?
Se poate întâmplă așa ceva într-o piață corectă și transparentă: la o ofertă publică cu preț mult mai mare decât cel al pieței să nu se depună nici 2%, iar după aceea în scurt timp aproape exact la același preț să se vândă 11% din capital teoretic de către niște deținatori independenți?
Behboud Madadi oferise 1,60 lei pe acțiunea SIF4 când prețul din piață era 1,30 lei. El n-a primit nici 2% din capitalul SIF4 la acel preț.
În următoarele patru luni în timp ce acțiunea SIF4, într-un mod atipic, a stat aproape exact la nivelul prețului din ofertă, SIF5 a reușit să cumpere 6% din capitalul SIF4 la 1,62 lei, iar SIF1 acum a reușit să cumpere 5% din capitalul SIF4 la 1,63 lei, ambele tranzacții fiind realizate prin tranzacții DEAL, adică prin înțelegeri directe între cumpărător si vânzător.
Faptul că SIF4 a rămas de atâtea luni aproape exact la prețul de 1,60 lei pe acțiune se poate datora faptului că se urmărea transferul acțiunilor de la fonduri interpuse (alimentate cu banii SIF-urilor) la SIF1 și SIF5, iar transferul nu se putea face sub prețul din oferta de 1,60 lei a lui Madadi.
Transferul nu se poate face sub prețul din ofertă pentru că la prețul respectiv fondurile practic refuzaseră să vândă. Motivul oficial al unei vânzări de către niște acționari independenți nu poate fi altul decât prețul.
Care o fi fost atunci adevărata diferență între cumpăratorul Behboud Madadi și cumpărătorii SIF5 și SIF1, pentru fondurile respective de n-au fost de acord să-i vândă lui Madadi la aproximativ același preț? De ce vânzătorii, fondurile care dețineau acțiuni SIF4 cumpărate în principiu tot din banii SIF1 și SIF4, n-au fost de acord cu prețul din ofertă de 1,60 lei a investitorului Madadi, dar au fost atât de încântați de prețurile de 1,62 și 1,63 oferite de SIF Oltenia și SIF Banat Crișana?
Nu cumva adevărata diferență între Madadi și SIF-uri este faptul că există o relație de colaborare, remunerată, între conducerea SIF1 și SIF4 cu administratorii fondurilor respective?
Conform susținerii Asociației Investitorilor la SIF-uri (AISIF) administratorii acelor fonduri fiind remunerate de SIF1 și SIF4, în mod normal n-ar fi trebuit să dețină acțiuni proprii SIF1 sau SIF4 pentru a evita conflictele de interese așa cum prevede legea 74/2015 și regulamentul Uniunii Europene 231/2013.
AISIF a sesizat acest lucru la ASF de câteva luni, și deși ASF are obligația legală să răspundă în 30 zile, n-a răspuns de câteva luni decât cu faptul că încă analizează situația.
Legea 74/2015 reglementează aceste aspecte legate de fonduri, precum SIF-urile, inclusiv conflictele de interese, iar ASF refuză de câteva luni să ia măsuri în privința sesizării investitorilor.
Între timp se pare că șefii SIF-urilor urmăresc transferul acțiunilor cumpărate pe fonduri direct la SIF-uri, astfel aparent încercând să păstreze controlul voturilor acțiunilor respective. Șefii SIF-urilor fac acest lucru și probabil pentru că le este teamă să piardă în procesul (18956/3/2021) intentat de acționarii SIF4 pentru suspendarea drepturilor de vot ale acțiunilor deținute de fondurile amintite.
Să reamintim că și SIF5 este un SIF controlat tot de SIF1 și SIF4. Acesta pare să fie și motivul transferului pachetului de 6% din SIF4 la SIF5. SIF1 și SIF4, direct dar și prin fondurile interpuse, controlează aproximativ 30% din SIF5.
Investitorii din piață spun că de fapt controlul real al celor trei SIF-uri – SIF1, SIF4 și SIF5 – ar aparține lui Bogdan Drăgoi și Najib El Lakis.
Bogdan Drăgoi este președinte- director general al SIF Banat Crișana (SIF1). Najib El Lakis, prin mai multe companii, ar controla peste 20% din capitalul SIF1 unde Bogdan Drăgoi a ajuns la conducere, aparent cu susținerea lui El Lakis.
El Lakis a fost arestat în 2014 pentru manipularea pieței de capital, delapidarea SIF1, și spălare de bani, și ulterior condamnat pentru aceste fapte. Acum tânărul fiu al lui El Lakis, Rachid, l-a înlocuit pe tatăl său în Consiliile de Administrație la Biofarm și Vrancart, fiind susținut de acționarii majoritari SIF1 și/sau SIF4.