Alegerile prezidențiale din Bulgaria de anul acesta au o dublă miză - pentru un nou președinte și pentru o nouă conducere politică. Acestea intră într-o relație neașteptată și contradictorie – reprezintă intriga actualului sezon prezidențial, se arată într-un material publicat de către site-ul Dnevnik (Bulgaria).
Bulgaria își va alege președintele în noiembrie. Dacă vom putea regândi și schimba idealul public al conducerii politice este o întrebare-cheie mai puțin vizibilă și pe termen lung, dar strategică. Președintele este unul, o contribuție la schimbarea mediului public și a statalității pot avea mai mulți candidați cu o perspectivă strategică.
Toată lumea face curte dreptei urbane
Plouă cu candidaturi prezidențiale în Bulgaria, parcă ar fi scoase din laboratorul politic al dreptei urbane. Profesorul Atanas Gerdjikov pare să întruchipeze ideea de filosof a lui Platon – un rege care nu vrea puterea, dar tocmai din această cauză o poate folosi bine. De la Winnetou la Platon și Aristotel – drumul este impresionant.
Trebuie să fim sinceri – nimeni nu și-a imaginat că Boiko Borisov l-ar putea parcurge. Nu că Borisov va învăța ce este entelehia (termen folosit de Aristotel), ci că GERB va face parte din procesul de revizuire a modelului de conducere, pe care el însuși l-a impus, este unul din accentele cursei prezidențiale.
Poate GERB să se salveze de propriul model de conducere?
Boiko Borisov nu a condus doar un deceniu, Boiko Borisov și GERB au făurit ideea de lider după modelul lui Boiko Borisov – un om puternic, nu doar militar, ci general, un om din popor. După fuziunea cu Patrioții Uniți, această imagine a început să devină tot mai naționalistă (Macedonia de Nord, valurile de refugiați care sunt mereu vizibile). Această imagine a devenit hegemonică, dominând ideile, atitudinile, mass-media și spațiul public, comportamentul electoral, potrivit Dnevnik.bg.
Acest model hegemonic a dat naștere la numeroase discrepanțe paradoxale – cea mai completă și mai reușită expresie a sa astăzi nu este Boiko Borisov, ci Rumen Radev. Prima încercare a GERB de a se separa de el, cu Țețka Țaceva, a fost un fiasco total. Acum GERB se confruntă cu provocarea – vor fi capabili din a doua încercare să se opună cu succes imaginii liderului politic, pe care ei înșiși au introdus-o și au menținut-o?
Se întrevede un triunghi paradoxal de colorat – Rumen Radev, susținut de Partidul Socialist Bulgar și „Există un Astfel de Popor”, este azi realizarea de rang superior a modelului consolidat de Boiko Borisov. Profesorul Gherdjikov, susținut de Borisov și GERB, este o negare a modelului lui Borisov, apropiat de profilul politic al dreptei urbane. GERB este GERB, generalul nu este nici uitat, nici respins, ci doar cântă la o a doua vioară, iar asta în mâinile unei femei – colonelul Neviana Miteva.
Drepta urbană se află într-o tendință ascendentă în campanie – noțiunile sale de conducere politică iluminată și stat de drept, ridiculizate multă vreme și marginalizate ca părtiniri elitiste pe pavajul galben, încep să ocupe centrul scenei. Vorbesc aici despre politica simbolică, despre o viziune a conducerii politice, nu despre harta electorală.
Al treilea pol al acestui triunghi este Lozan Panov. Spre deosebire de cei doi pretendenți-cheie cu imaginea și sprijinul partidului ce zboară în direcții diferite, Lozan Panov și formațiunea „Da, Bulgaria” (DB) au coerență. Întrebarea este dacă DB are nevoie de propriul candidat, deoarece există un altul, apropiat de profilul ei?
Răspunsul constă în diferența dintre vot majoritar și de partid, între individ și partidul care îl susține, între carisma personală și bagajul politic. DB (probabil) ar accepta primul vot, dar nu și pe al doilea, ar vedea un președinte în persoana profesorului Gherdjikov, dar nu l-ar susține pe candidatul GERB. Vorbesc despre primul tur. Acest triunghi trimite trei mesaje. Rumen Radev face apel la majoritatea cetățenilor care sunt împotriva modelului de corupție și a jefuirii statului.
GERB a lansat ideea unificării. Fiecare națiune are nevoie de unitate în ceea ce privește obiectivele și prioritățile sale strategice, iar responsabilitatea conducerii este să le definească în mod clar și convingător. Există și un alt aspect în mesajul GERB – ajunge cu atâta război, haideți să ne unim. Nu contează pe ce parte a corupției ești, dacă tu ai furat sau dacă pe tine te-au furat, trebuie să fim împreună.
Lozan Panov are mize pe termen lung – legate de statul de drept și de schimbarea bazelor constituționale, pentru a le consolida și garanta. Mesajul în care majoritatea cetățenilor bulgari se vor recunoaște și vor mobiliza cel mai puternic vot, va determina orizontul de dezvoltare al instituției prezidențiale pentru următorii cinci ani.
„Rector al Rectorilor”, sau o nouă înțelegere a corpului politic național
Ideea de a fi primul dintre egali nu există în lumea mentală a lui Boiko Borisov și o traduce ierarhic: președintele Consiliului Rectorilor devine rectorul rectorilor. Acest lucru este de așteptat. Ceea ce este neașteptat sunt contururile unei noi înțelegeri a corpului politic național. Rectorul rectorilor, ca unificator al națiunii, sugerează o înțelegere a naționalului ca fiind constituit în jurul unei comunități intelectuale și consolidat de o conducere iluminată.
Ar fi atât de promițător încât nu poate fi adevărat. Deoarece este evident că nu există încă o voință politică clară în acest sens, să le reamintim politicienilor de voința cetățenilor. Deja în două parlamente, în curând în trei, cetățenii constituie reprezentarea politică fără partide naționaliste, iar BSP s-a prăbușit electoral de la înecul identității de stânga într-o pantă naționalistă. Cetățenii definesc în mod clar cererea și așteptările de a reproiecta corpul național nu în culorile naționaliste ale unui trecut înfrumusețat și al unei politici a fricii. Cea mai mare șansă a campaniei prezidențiale 2021 este de a începe o nouă dezbatere politică legată de acordul social și organismul național, unde exaltarea afectată să fie înlocuită de statul de drept – o idee cheie a „Politicii” lui Aristotel.
Gherdjikov este frumos, ne asigură Boiko Borisov. Ar putea fi un citat din scriitorul Gheorghi Gospodinov – omul care citește este frumos, dar puțin probabil. Este mai mult o rivalitate masculină – o ambasadoare l-a descris pe președintele Rumen Raden ca fiind frumos. Boiko Borisov nu a putut lăsa estetica în mâinile inamicului și a mutat-o în propria tabără. Dincolo de anecdotă, reabilitarea esteticului este unul dintre aspectele interesant de urmărit în campanie.
Este în mod clar absentă în multe alte campanii. Ascensiunea inițială a formațiunii „Există un astfel de popor” a animat reflecția critică asupra (ne)esteticului datorită legitimării politice a necuviincioasei manele „Vor capul raței”, transferate la tribuna parlamentară. Va putea toamna politică a anului 2021 să facă o cotitură și să înceapă să caute frumusețea într-o conducere politică autentică, vizionară și strategică?
Peevski președinte?
Noua imagine hard a Mișcării pentru Drepturi și Libertăți (MDL) este atât de agresivă, vocală, de parcă l-ar fi nominalizat pe Peevski la funcția de președinte și l-ar apăra de o armată de dușmani internaționali și interni. Dacă-l avem în vedere pe Karaday, Boiko Borisov a început să pară aproape moderat în atacurile sale asupra lui Rumen Radev.
Pe scena geopolitică, MDL joacă ca pe scena de acasă. Au negociat și cu BSP, și UFD, și cu Mișcarea Națională Simeon II, și cu GERB, nu au nicio problemă cu ideologia, liderii, important este că președintele de onoare este bun, iar plăcinta este caldă și mare. În ceea ce privește politica externă – după mulți ani de relații calde inițial, apoi mai reci cu marele partener atlantic, acum MDL critică cu înverșunare sancțiunile extrateritoriale ale SUA în toate instituțiile europene.
Ușor, ușor… sau departe
Și cine spune că alegerile nu sunt o plăcere? Cântăreața Luna o va obține cu siguranță. Și rezumatul ei este bun: „Haide, oameni, știți cu toții multe … haide, ușor, ușor, ușor”. Acesta este un scenariu. Mai există și un altul. Se remarcă prin compararea votului prezidențial cu protestele cetățenilor. Protestele cetățenilor au o eficiență și o temporalitate paradoxale – eșuează în cerințele lor specifice, dar câștigă pe termen lung.
Protestele din 2020 nu l-au dat jos nici pe premier, nici pe procurorul general bulgar. Pe termen scurt, a existat o mobilizare entuziastă, fără rezultate. Pe termen mediu, efectul lor este remarcabil – imaginea publică a GERB nu de constructor, ci de hoț, a început să predomine, sistemul partidului s-a schimbat semnificativ, doi noi jucători politici au apărut într-un an, se căută o ieșire din atemporalitatea politică.
Alegerile prezidențiale vor avea cu siguranță un rezultat pe termen scurt – un șef de stat pentru următoarea jumătate de deceniu. Întrebarea este dacă vor produce și o schimbare pe termen lung a conducerii politice și a statalității.