Când prostia cu incompetenţa se întâlnesc dau naştere unui monstru: legiuitorul român.
Cât de multă expertiză au parlamentarii, vedem când deschid gura. Cu toate acestea, ce apare după mâna lor ridicată pare a avea mai mult sens decât ceea ce rezultă din metoda pompieristică de legiferare: ordonanţa de urgenţă. Ei bine, cam tot Codul nostru fiscal, meşteşugit prin OUG-uri, arată ca un imens puzzle. Bineînţeles, piesele sunt mici şi amestecate. Când te apuci să-l rezolvi, vezi că nu ai nicio şansă: multe lipsesc, iar forma unora a fost greşită încă din fabrică. Iar aici nici nu mai vorbim despre cum arată imaginea de ansamblu – dacă legea e bună sau rea – ci pur şi simplu dacă şi cum se poate aplica. De-a lungul timpului, ce a venit de la Finanţe sau de la ANAF a fost distractiv. Bineînţeles, numai contabil să nu fi! 088, 394, legea impozitului specific – sunt doar câteva dintre exemplele recente ale prostiei. Anul acesta, legiuitorii s-au întrecut pe ei. În primul rând, când vine vorba despre inutila şi prost gândita plată defalcată a TVA. Astfel, o companie care se află deja în insolvenţă este într-o situaţie imposibilă: conform unor articole din lege, trebuie să aplice split TVA de la 1 martie. Asta până ajungi la articolul 22, care prevede că trebuie aplicată split TVA de la 1 ianuarie. Partea haioasă este că i-am întrebat pe specialiştii a trei consultanţi din Big 4 şi un consultant independent ce i-ar sfătui pe cei în această situaţie.
Scorul a fost egal, 2 la 2. Adevăratele opere de artă sunt modificările la Formularul 600. Astfel, câteva sute de mii de români (cam 200.000 spun cei de la ANAF, probabil cel puţin un număr dublu în realitate) vor avea un stres suplimentar, numeroase semne de întrebare şi mulţi bani pe care să-i dea, aiurea. Iar alţii, care câştigă poate milioane de lei noi, vor plăti de sute de ori mai puţin. Deja aţi aflat despre ce este vorba. Sau cel puţin asta credeaţi! Ei bine, legea are atâtea semne de întrebare încât nici cei de la ANAF nu prea ştiu cum să o aplice. De exemplu, deocamdată reiese că dacă anul trecut ai obţinut venituri din drepturi de autor mai mari de 1.900 net lunar iar anul acesta nu mai obţii nimic, trebuie să plăteşti pentru 2018 şi CAS şi CASS. Aberant, nu? Ei bine, cam asta ne-au scris, într-o solicitare, Finanţele. Şi nu e singura tâmpenie! Pe formular scrie că se completează în 7 minute. Noi încercăm să ne dumirim de aproape o săptămână, şi nici acum nu cred că am reuşit. Prin urmare, cei care au scris legile în halul ăsta aş vrea să ştie că multe sute de mii de români se gândesc acum, cu multă dragoste, la ei.