Consiliul general al Comitetului Național privind Supravegherea Macroprudențială (CNSM) din care fac parte membri ai Guvernului, ASF și BNR, s-a întâlnit în această săptămâna și a decis ca din a doua parte a anului viitor, BNR să introducă un nou indicator care să măsoare și să prevină riscul sistemic.
Consiliul general al Comitetului Național privind Supravegherea Macroprudențială (CNSM) din care fac parte membri ai Guvernului, ASF și BNR, s-a întâlnit în această săptămâna și a decis că BNR trebuie să evalueze periodic capacitatea băncilor de a se finanța în raport cu creditele acordate. De asemenea, va implementa un amortizor de capital pentru riscul sistemic ”aplicabil tuturor expunerilor, începând cu 30 iunie 2018, cu scopul de a susține procesul de administrare adecvată a riscului de credit și de creștere a rezilienței sectorului bancar împotriva unor șocuri neanticipate, pe fondul unor circumstanţe structurale nefavorabile„, se arată în comunicatul de presă trimis de CNSM. În acest sens, trebuie notificată Comisia Europeană.
”De asemenea, se recomandă ca nivelul amortizorului să fie calibrat la nivelul de 0 la sută, 1 la sută sau 2 la sută, în funcție de valorile medii ale ultimelor 12 luni (septembrie 2016 – august 2017) ale indicatorilor privind rata creditelor neperformante și gradul de acoperire cu provizioane, aferenți fiecărei instituții de credit individuale”, semai arată în comunicat. BNR va reevalua de două ori pe an indicatorii și pragurile utilizate în procesul de calibrare a amortizorului de capital pentru riscul sistemic , astfel va ști în timp real stadiul creditelor neperformante.
În vederea abordării acestor vulnerabilități, a fost analizată oportunitatea implementării unui amortizor de capital pentru riscul sistemic, fiind urmărite două obiective: (a) încurajarea eforturilor băncilor de curățare a bilanțurilor, fără afectarea altor indicatori de prudențialitate, în contextul unei posibile reluări a tendinței ascendente a creditelor neperformante și (b) protejarea stabilității financiare, în ipoteza persistenței tensionării echilibrelor macroeconomice și a incertitudinilor regionale și mondiale.