Pe o piaţă cu o valoare estimată, anul trecut, la circa 80 de milioane de euro, o firmă bucureşteană vrea să facă din livrarea mâncării la domiciliu un business pentru toate gusturile.
Originar din SUA, conceptul food delivery a pătruns în România destul de târziu, piaţa ajungând la consolidare abia în 2008. Segmentul serviciilor de livrare la domiciliu este relativ aglomerat, dacă se ia în considerare faptul că, pe lângă firmele care au ca obiect de activitate
Pe o piaţă cu o valoare estimată, anul trecut, la circa 80 de milioane de euro, o firmă bucureşteană vrea să facă din livrarea mâncării la domiciliu un business pentru toate gusturile.
Originar din SUA, conceptul food delivery a pătruns în România destul de târziu, piaţa ajungând la consolidare abia în 2008. Segmentul serviciilor de livrare la domiciliu este relativ aglomerat, dacă se ia în considerare faptul că, pe lângă firmele care au ca obiect de activitate exclusiv livrările la domiciliul clienţilor, în ultimii ani mai toate restaurantele de tip fast-food, şi nu numai, şi-au înfiinţat servicii de tip food delivery. Acum, bătălia se dă pe varietatea de produse oferite, fără a mai vorbi de calitatea şi rapiditatea serviciilor. „Clienţii au aşteptări mari, sunt decişi, migrează cu greu de la un serviciu de livrare la altul, cunosc calitatea şi preţul acestuia”, spune Carolina Zabulica, director de marketing al companiei Wu Xing. Prezentă în România din 1999, firma a ajuns la un volum de 250-270 de cereri pe zi, preţul mediu al comenzii fiind de 55 de lei. WuXing livrează, în prezent, doar mâncare chinezească, deşi în trecut a cochetat şi cu bucătăria românească. Nu exclude, în schimb, o colaborare cu companii care să-i livreze produsele. „Afacerea WuXing este foarte dinamică, suntem deschişi la noi forme de colaborare şi prospectăm în permanenţă piaţă”, spune Carolina Zabulica. Wu Xing are 160 de angajaţi şi o flotă de 30 de maşini.
35 de restaurante într-unul singur loc
![]()
Cu o investiţie de 50.000 de euro şi mai puţin de zece maşini pentru transportul mâncării, în 2006, Alexander Davidov (31 de ani) şi-a propus să vină cu ceva nou pe piaţa serviciilor oferite de firmele de catering şi delivery, înfiinţând Quicky, o companie care propune clienţilor să-şi formeze un meniu consultând, într-un singur loc, pe un site specializat, ofertele de la 10-12 restaurante din zona centrală a Capitalei. Între timp, numărul restaurantelor cu care colaborează firma a ajuns la 35, iar parcul auto depăşeşte 30 de maşini. Forţa de livrare este completată de personalul care se deplasează pe scutere şi motociclete. „În fiecare săptămână avem cereri de la câte un restaurant care vrea să ni se alăture, dar nu putem accepta pe oricine”, declară Alexander Davidov. „Prima regulă este de a livra mâncarea într-un anume interval de timp. Un client face comandă, noi o transmitem restaurantului, acesta o prepară, trimitem pe cineva să o ia şi apoi o livrăm. Acest lucru înseamnă timp. Dacă restaurantul e în întârziere cu prepararea mâncării, noi suntem cei care pierdem un client, şi nu restaurantul”, adaugă acesta. Aşadar, marea provocare este reprezentată de timpul de livrare. De aceea lucrăm cu restaurante din apropierea sediului, situat în zona centrală, adaugă Davidov. El spune că majoritatea clienţilor formulează comenzile cu două ore înainte de masă şi că, în prezent, sunt onorate aproximativ 100 de livrări pe zi, peste 70% dintre acestea fiind efectuate prin intermediul internetului, iar restul prin telefon. Următorul pas pentru dezvoltarea Quicky este extinderea în franciză, în oraşele mari din ţară, posibil şi în Bucureşti, dar doar în zona de nord şi sud a Capitalei. Taxa de intrare în franciză este de minimum 15.000 de euro. „Când cineva ia franciza Quicky, preia un întreg concept şi un soft dezvoltat de noi, plus că va beneficia şi de marketing“, explică Davidov, care menţionează că poate pune la dispoziţia celor interesaţi şi soluţii de finanţare. Specialiştii din piaţă afirmă că potenţialul pieţei este foarte ridicat. „Este o nişă bună cea pe care o dezvoltă (Quicky n.red.). Îşi construiesc un brand pe spatele altora“, spune Răzvan Blid, CEO al CHR Consulting. Potrivit acestuia, piaţa francizelor din domeniul restaurantelor şi cafenelelor a scăzut anul acesta cu 10%-15%, mai puţin decât alte segmente ale pieţei. „În 2008, piaţa era consolidată şi ajunsese la 80 de milioane de euro. Este, totuşi, una puternică, dominată de jucători precum Wu Xing, Jerry’s Pizza şi Trenta Pizza“, explică Blid, care menţionează ca avantaj faptul că un brand luat în franciză conferă notorietate şi o reţetă de afaceri testată.
Marea provocare este reprezentată de timpul de livrare. De aceea lucrăm cu restaurantele din apropierea sediului nostru, adică cele centrale.
Alexandre Davidov, CEO Quicky
![]()
15.000 de euro este taxa de franciză percepută de către Quicky. Compania asigură know how-ul, un soft pentru preluarea comenzilor, marketingul şi promovarea
Merită riscul?
– CAPITAL INIȚIAL Circa 50.000 de euro, în cazul unui start-up, în timp ce franciza costă 15.000 de euro.
– VÂNZĂRI Între 100 şi 250 de comenzi pe zi, la o valoare medie de 50 de lei pe comandă.
– PIAȚA Sunt numeroşi jucători care livrează doar de la un singur restaurant.
– RISC Timpul de livrare şi calitatea ambalajelor.