Situația românilor care au lucrat atât în România, cât și în străinătate la pensionare ridică mai multe probleme și necesită clarificări legislative adecvate. Pentru acești români, există provocări în ceea ce privește recunoașterea perioadelor de cotizare și stabilirea dreptului la pensie.
Mulți dintre cetățenii români care au lucrat în România și apoi au emigrat în străinătate ar putea întâmpina dificultăți legate de pensie. Acest lucru se datorează din cauza absenței unei legislații adecvate în România, conform specialiștilor în domeniu.
Doina Pârcălabu, fost director al Casei Naționale de Pensii, a subliniat că mulți cetățeni români care au lucrat în România și apoi au emigrat în diverse țări ale lumii se confruntă cu probleme legate de drepturile de pensie la vârsta de pensionare.
Aceștia doresc să li se recunoască perioadele lucrate în România.
Ce se întâmplă în situațiile în care nu îndeplinesc condiția de cotizare de 15 ani
Însă, există situații în care nu îndeplinesc condiția minimă de cotizare de 15 ani. Acest fapt îi privează de dreptul la pensie.
Totodată, lipsa unei legislații adecvate în România nu permite restituirea contribuțiilor plătite în sistemul de pensii. Motivul e legat de faptul că evidențele contribuțiilor sunt disponibile doar din aprilie 2001.
„O parte dintre cetățenii români care au emigrat în diverse colțuri ale lumii au lucrat o un număr de ani în România și la vârsta de pensionare doresc să li se reconsidere dreptul de pensie pentru perioada lucrată și sunt situații în care nu îndeplinesc condiția aceea de stagiu minim de cotizare, adică de 15 ani, fapt pentru care nu pot să beneficieze de pensie pe de o parte și nici contribuție.
Nu avem legislația construită astfel încât contribuția plătită să poată fi restituită, pentru că noi avem evidențiate contribuțiile, așa cum discutăm de de aceste noțiuni acum, doar din aprilie 2001”, spune Doina Pârcălabu, fost director al Casei Naționale de Pensii.
Cazul persoanelor care au lucrat în România și în străinătate. Ce pot face ei la pensie?
Înainte de perioada menționată, nu exista obligația de a plăti contribuții la pensii în România. Veniturile din salarii erau impozitate diferit și nu existau înregistrări clare în acest sens.
Referitor la acest aspect, Doina Pârcălabu a spus că se aplică regulile Uniunii Europene.Conform acesteia, există regulamente europene care reglementează recunoașterea reciprocă a perioadelor de cotizare în statele membre.
Astfel, o persoană poate demonstra că a lucrat, de exemplu, 7 ani în România și 15 ani în Italia. Suma acestor perioade (în acest caz, 22 ani) depășește minimul de 15 ani de cotizare necesar în România. Acest fapt validează condiția de eligibilitate pentru pensie. În aceste cazuri, pensia se calculează pe baza perioadei efective de cotizare în fiecare țară.
„Anterior acestui moment, nu se plăteau contribuții, era o altă formă de impozitare a veniturilor din salarii și nici nu avem evidențe în acest sens.
Cu privire la acest acord, practic, se merge pe regula pe care o avem în Uniunea Europeană, pentru că în cadrul Uniunii sunt regulamentele europene care reglementează sistemele de securitate socială privind recunoașterea reciprocă a stagiilor de cotizare între statele membre.
Și atunci, o persoană vine și face dovada că a muncit 7 ani, de exemplu, în România și a muncit 15 ani în Italia și atunci șapte și cu 15 înseamnă 22, mai mult decât 15, cât avem noi stagiul minim de cotizare, se validează condiția de eligibilitate și se calculează pensia pentru cei 7 ani cât a lucrat în România”, a spus ea.
România a încheiat acorduri bilaterale de securitate socială
În ceea ce privește relațiile cu statele care nu sunt membre ale Uniunii Europene, România a încheiat acorduri bilaterale de securitate socială. Aceste acorduri sunt semnate în special cu statele în care există o comunitate semnificativă de cetățeni români. În acest fel, dorește să se asigure recunoașterea și calculul drepturilor de pensie în mod corespunzător pentru cei care au lucrat în mai multe țări.
Doina Pârcălabu menționează că în cazul românilor care au lucrat în afara Uniunii Europene, există câteva acorduri semnificative în vigoare. Avem un acord semnat cu Israelul, întrucât aveam o mare comunitate de lucrători care emigrau acolo. De asemenea, avem acorduri încheiate cu Canada. Există, de asemenea, acorduri cu Algeria, țară în care un număr important de români au lucrat în perioada socialistă.
În plus, avem acorduri încheiate cu alte țări în care se stabilește recunoașterea perioadelor de muncă. În acest fel, persoanele pot să beneficieze de drepturile de pensie la bătrânețe.