Canalul Suez, în funcțiune din 1869, este un așa-numit „choke point” în acele strâmtori fundamentale pentru rutele maritime. Este al patrulea cel mai important choke point din lume, după Canalul Panama, Strâmtoarea Malacca și Strâmtoarea Ormuz. Se spune că cine le controlează deține cheile traficului maritim.
Furtuna de vânt care a făcut să eșueze gigantica navă de containere Ever Date pe malurile Canalului Suez a costat piețele globale miliarde de dolari.
În urma acestui dezastru, peste 100 de nave au rămas blocate la capetele Canalului. Unele transportau petrol, scrie publicația NationalInterest.
Erorile din Yemen și războiul civil în curs de desfășurare au potențialul de a amenința accesul la Canalul Suez și de a impune o taxă economică mult mai mare pe o perioadă mai lungă de timp.
La gura Mării Roșii, Strâmtoarea Bab al-Mandeb, situată la 1.500 km sud de Ever Date, reprezintă poarta exterioră a Canalului Suez.
Bab al-Mandeb este a patra cale navigabilă din lume, care leagă Oceanul Indian de Marea Roșie. O cale navigabilă majoră poate fi o mare binecuvântare, dar și un mare blestem pe măsură ce puterile străine concurează asupra accesului și controlului ei.
În ultimii ani, puterile și interesele concurente au subminat decenii de guvernanță centrală yemenită, ducând la actualul conflict armat din Yemen și la o criză a refugiaților care amenință să submineze economia globală.
În conflictul din Yemen se confruntă guvernul cu rebelii houthi care au cucerit o mare parte din nordul ţării, inclusiv capitala istorică Sanaa. Forţele fidele puterii au fost sprijinite din 2015 de o coaliţie militară condusă de Arabia Saudită vecină.
După izbucnirea ostilităților în 2014 și confiscarea capitalei Yemenului, Sanaa, de către rebelii Houthi, experții în politică externă au avertizat cu privire la riscul unei miliții susținute de Iran, pentru a perturba traficul maritim de la Marea Roșie.
Atacurile periodice, lansarea de rachete pe mare și confiscarea navelor au reușit doar să exacerbeze aceste temeri. În 2015, rebelii houthi au ocupat Insula Perim, situată în mijlocul Bab al-Mandeb, anunțând intenția de a exercita suveranitatea yemenită asupra strâmtorii și de a obține beneficii politice și economice.
Una dintre primele ținte ale forțelor de coaliție conduse de Arabia Saudită și Emiratele Arabe Unite, în 2015, a fost tocmai Insula Perim, privând miliția houthi de un atu simbolic și asigurând o rută comercială strategică. Insula a devenit de atunci o armată și o bază aeriană pentru forțele anti-houthi.
Declinul relativ al importanței Canalului Suez a permis în ultimii ani niveluri mai mari de autonomie pentru guvernele yemenite, deoarece Bab al-Mandeb nu a mai fost considerată o necesitate strategică de către puterile globale.
În această perioadă de câteva decenii, Yemenul de nord și de sud au încheiat un acord de unificare, formând Republica Yemen cu o intervenție străină relativ mică.
Cu toate acestea, în 2014, Mohab Mamish, președintele Autorității Canalului Suez, a inaugurat proiectul de extindere a Canalulului, finalizat un an mai târziu. Atunci când nu este blocat de nave, Canalul poate găzdui trafic bidirecțional, nave mai mari și mai multe și o capacitate mai mare de containere.
Construcția era în desfășurare exact în perioada în care milițiile rebele houthi au preluat Insula Perim și amenințau Bab al-Mandeb.
Canalul extins a readus în prim-plan importanța strâmtorii și a situației politice din Yemen. Și, în consecință, o nouă epocă a intervenției străine pentru a asigura porțile yemenite la Canalul Suez.
Dacă blocarea Canalului Suez din ultima săptămână este un indiciu, o conflagrație majoră în Yemen poate amenința libertatea de navigație prin Marea Roșie. Cu ramificații serioase pentru finanțele Canalului Suez și comerțul global pe termen lung.