mai mare optimism. Nu la fel de bune sunt semnalele legate de evolutia preturilor in economie. Aici, din nou, exista consens pe toata linia: preturile nu pot merge decat in directie crescatoare. Indiferent daca industria este mai putin convinsa, iar in comert se anticipeaza majorari, dar cu masura, este clar ca preturile sunt sub presiune. Acesta este unul dintre semnalele care nu vor bucura pe nimeni. Bineinteles, avem de-a face cu anticipari, ceea ce inseamna ca, in final, lucrurile s-ar putea
mai mare optimism. Nu la fel de bune sunt semnalele legate de evolutia preturilor in economie. Aici, din nou, exista consens pe toata linia: preturile nu pot merge decat in directie crescatoare. Indiferent daca industria este mai putin convinsa, iar in comert se anticipeaza majorari, dar cu masura, este clar ca preturile sunt sub presiune. Acesta este unul dintre semnalele care nu vor bucura pe nimeni. Bineinteles, avem de-a face cu anticipari, ceea ce inseamna ca, in final, lucrurile s-ar putea sa nu stea chiar asa. Dar ultimele ajustari ale tarifelor pentru energie, introducerea accizelor pentru energie electrica, ajustarea taxelor la carburanti, toate au produs, cu siguranta, influente in costurile companiilor, influente pe care sefii firmelor se asteapta sa le transfere in preturile la care isi vor vinde produsele. Probabil ca profetia se va implini. Comertul romanesc nu este nici suficient de evoluat si nici concurenta nu este suficient de puternica pentru a crea presiune asupra preturilor. Importurile au devenit mai ieftine, este adevarat, ca urmare a cresterii leului, dar nu exista nici un semn ca acest avantaj s-a reflectat in vreun fel in preturile la care se vand marfurile in Romania. Mai degraba, a adus un plus de profit companiilor. In servicii si constructii, povestea este aceeasi, doar cauza este alta: cresterea preturilor caselor a fost un catalizator teribil pentru scumpirea tuturor lucrarilor si materialelor, iar in servicii, lipsa concurentei a functionat la fel. Economia romaneasca este, inca, dominata de un fel de carteluri in toate sectoarele ei si, de aceea, nu este exclus ca asteptarile managerilor legate de cresterile de preturi sa fie o profetie care se auto-implineste. Nici ieftinirea importurilor, nici controlul salariilor in sectorul public, nici masurile monetare nu sunt suficiente pentru a lupta cu aceste probleme structurale. Optimismul din comert reflecta fidel setea de consum a romanilor. Statistica arata ca, in comertul cu amanuntul, afacerile cresc in mod constant, iar importurile de bunuri durabile si masini sunt de neoprit.Vestea buna ar putea fi ca aceste majorari de preturi se pot reflecta, la un moment dat, in profituri mai mari si incasari mai bune la buget. Dar nu este decat o anticipare.