Terminologia de „Dark Web” sau „Dark Net” face referință la o parte mult mai puțin cunoscută a internetului, care necesită software specific, anumite configurații sau autorizație pentru a putea fi accesat. Partea „întunecată” a internetului nu este indexată de motoarele standard de căutare iar intrarea în aceste rețele nu poate fi făcută prin utilizarea unui browser tipic.
Termenul este asociat cu o sumedenie de zvonuri și povești care nu sunt complet reale însă acest lucru nu schimbă faptul ca partea ascunsă a internetului este plină de pericole și posibile activități ilegale.
Ce este Dark Web-ul, partea „întunecată” a internetului
Internauții au împărțit internetul în trei catergorii: suprafața, partea adâncă și partea întunecată.
- Suprafața este alcătuită din site-uri ușor accesibile și populare, precum Facebook, Yahoo!, Netflix sau Youtube.
- Partea adâncă este formată din documente legale, rețele interne (intranet), resurse guvernamentale, informații academice, diferite baze de date și multe altele.
- Partea întunecată este compusă din site-uri care conțin informații ilegale, piețe online care vând produse sau servicii interzise, forumuri pentru proteste politice, platforme pentru comunicații private și multe altele. Această parte ascunsă conține și componente relativ inofensive, precum blog-uri, jurnale online sau platforme de confesiuni, însă un internaut neexperimentat este mereu supus riscului de a accesa părțile periculoase sau ilegale fără a fi conștient.
Trebuie menționat din nou că accesarea acesteia constituie un risc real. Intrarea pe Dark Web fără măsuri de protecție poate duce către pierderea datelor din calculator sau furtul de informații personale.
Originea internetului întunecat
Matt Beckstrom, specialist digital al Bibliotecii Lewis și Clark din Helena, Montana, a comparat internetul cu un Iceberg: „Web-ul întunecat ar trebui să fie numit, mai degrabă, web-ul ascuns. Termenul de întunecat îți dă impresia că e rău sau greșit”.
Beckstrom consideră că este important ca lumea să știe că au loc activități ilegale pe paginile care alcătuiesc Dark Web-ul, însă acesta a adăugat că „sistemele nu au fost concepute pentru acest scop”.
Istoria acestei părți ascunse este aproape la fel de veche precum cea a internetului standard. Tehnologia care face posibilă funcționarea internetului face posibilă și existența Dark Web-ului, deoarece ambele folosesc aceeași arhitectură. La începutul anilor ’70, când internetul pe care îl cunoaștem în ziua de astăzi nu era încă existent, studenți ai universității Stanford s-au folosit de ARPANET, un precursor al internetului modern, pentru a vinde etnobotanice către studenții de la Institutul de Tehnologie din Massachusetts (MIT), conform technadu.com.
Potrivit sursei menționate, aceasta a fost prima tranzacție online făcută vreodată!
În luna martie a anului 2000, a apărut primul browser care a permis implementarea parțială a Dark Web-ului. În acest punct, schimbul de informații sau materiale ilegale era posibil însă tranzacțiile anonime nu puteau fi încă efectuate.
Cea mai importantă piesă a puzzle-ului tehnologic a apărut în anul 2002, când Guvernul american a creat unealta care face posibilă existența internetului ascuns de astăzi. Aceasta era menită să fie o unealtă care să ajute agenții americani să rămână anonimi.
Apariția criptomonezilor a avut loc în anul 2009. Din acest moment, au început să apară piețele online pentru servicii și produse ilegale.