Pentru prima dată de la introducerea în România a asigurării obligatorii de răspundere civilă auto, raportul de forțe dintre asigurător și asigurați, respectiv păgubiți, se schimbă. Societățile de asigurare nu doar că pierd controlul absolut în ceea ce privește constatarea, evaluarea și reparația daunelor, dar vor fi strict reglementate și în ceea ce privește felul în care își calculează tarifele.
Decontarea directă facultativă, limitarea indirectă a prețurilor și mutarea activității de eveluare și instrumentare a daunelor de la asigurători la service-uri. Aceștia sunt cei trei piloni de bază ai noilor norme RCA, așa cum au ieșit ei după primele câteva întâlniri dintre Autoritatea de Supraveghere Financiară (ASF) și reprezentanții asigurătorilor, ai brokerilor, ai transportatorilor și ai service-urilor.
Dacă vor rămâne în această formă, noile reguli aduc o adevărată revoluție pe piața RCA, care va fi orientată către client și păgubit mai mult decât a fost vreodată în istoria ei.
Schimbările în ceea ce privește instrumentarea dosarelor de daună sunt, poate, cele mai spectaculoase, deși nici măcar nu au fost cuprinse în forma inițială a proiectului de normă lansat în dezbatere publică de către ASF.
Practic, asigurătorii pierd, în premieră, exclusivitatea în ceea ce privește activitățile de constatare și instrumentare a daunelor. Ba, mai mult, pot exista situații în care specialiștii firmelor de asigurare nici măcar să nu mai fie implicați în procedurile specifice care succed un accident.
„Din a doua jumătate a anului următor, profesia de constatator de daune va fi una liberală. Practic, atunci când un păgubit RCA are o daună, el își va putea alege constatatorul dintr-un tablou al constatatorilor realizat de ASF.
Constatatorii de daună vor fi împărțiți în 3 categorii: cei care activează în cadrul societăților de asigurări, cei care activează în cadrul unităților reparatoare şi cei independenți. Păgubitul RCA va avea posibilitatea să apeleze la oricare dintre aceștia atunci când are o daună, iar constatarea făcută de oricare constatator, din cele 3 categorii de mai sus, va fi recunoscută de către toate părțile. Sigur, acestea pot fi contestate de către un constatator parte, dacă este cazul“, spune Cristian Muntean, președintele Asociației Societăților de Service Auto Independente (ASSAI).
Constatul amiabil nu mai pare să fie soluția optimă
În plus, timpul în care trebuie făcută constatarea daunei scade de la maximum cinci zile la doar trei zile, iar cel mai important este că soluția tehnică, adică decizia ca, de exemplu, o bară să fie reparată în loc de a fi înlocuită, nu va mai aparține exclusiv angajatului societății de asigurare. Mai mult chiar, constatatorul firmei de asigurare poate veni doar cu o propunere de soluție tehnică ce poate fi acceptată sau refuzată de către specialistul din service, cel care va lua decizia finală. Acesta este un avantaj pentru păgubit, având în vedere că unitatea service are tot interesul să realizeze o reparație de calitate pentru a își păstra clienții. În viitorul context legislativ, mai spune Cristian Muntean, păgubitul își va putea alege unitatea service unde să își repare mașina.
Noua lege definește și o altă situație în premieră absolută. Mașina va putea fi reparată fără a mai apela la constatatorul firmei de asigurare. Acest lucru se poate întâmpla dacă șoferul păgubit obține o dovadă de la Poliție și nu alege să meargă pe constat amiabil.
„Dacă alegi constatul amiabil, va trebui să suni la firma de asigurări să te programeze la constatarea daunei, iar această te va programa în 3 zile lucrătoare (dacă va respecta legea). Dacă alegi ca Poliția să facă constatarea, mergi direct la service cu maşină avariată şi cu actele de la Poliţie, anunţi telefonic asigurătorul că ai procedat la repararea maşinii înainte de efectuarea constatării, îi soliciţi numărul de dosar de daună, îi transmiţi pe e-mail actele de la Poliţie şi actele tale şi apoi e treaba constatatorului să îşi instrumenteze dosarul de daună. Ideea este că maşină ta va putea intra în reparaţie imediat la unitatea reparatoare, fără să mai aştepţi programarea de constatare a daunei din partea asigurătorului. Faptul că unitatea service stabileşte soluţia tehnică în baza manualului de reparaţie al producătorului va simplifica şi mai mult lucrurile pentru păgubitul RCA. Acesta nu va mai avea de urmat şi aşteptat toate termenele din procedurile care presupun astăzi multe zile. Păgubitul RCA va avea maşina reparată în aproape jumătate din timpul de indisponibilizare actual“, explică reprezentantul ASSAI.
RCA, un fel de CASCO
Noile reguli RCA pun la dispoziţia şoferilor, în premieră, o metodă prin care pot fi aproape 100% siguri că îşi vor primi integral şi la timp despăgubirea în cazul în care sunt implicaţi în accidente rutiere pe care nu le-au provocat. Această soluţie se numeşte decontare directă şi ar trebui să devină operaţională până cel târziu în toamnă, după ce Autoritatea de Supraveghere Financiară (ASF) şi asigurătorii vor finaliza normele de aplicare ale legii RCA. Ce este decontarea directă? Un sistem folosit deja în ţări ca Italia, Spania, Belgia sau Austria şi care, într-o formulare simplă, s-ar putea traduce ca RCA care funcţionează precum CASCO. Mai precis, şoferul păgubit nu va trebui să apeleze la asigurătorul RCA al celui vinovat şi va primi despăgubirea de la propriul său asigurător RCA. Ce va însemna acest lucru, în practică? Şoferii vor avea posibilitatea să se îndrepte, la costuri sub tarifele CASCO, către firmele de asigurare fără probleme finaciare şi fără reclamaţii la ASF, asigurându-se, astfel, că vor primi despăgubirea. Această facilitate vine, însă, şi cu un cost suplimentar, pentru că legea nu obligă asigurătorii să includă decontarea directă în poliţă, ci doar să o oferteze ca beneficiu suplimentar la RCA.
Noi reguli de calcul pentru şoferii cu risc ridicat
Tratamentul special acordat clienților cu risc ridicat reprezintă o altă premieră absolută pentru piața din România și, prin modalitatea concretă de aplicare, chiar pentru Europa. Ca principiu, ASF preia un model existent în mai multe țări europene și state din SUA, unde șoferii cu multe daune la activ sunt fie repartizați către unul dintre asigurătorii din piață, fie asigurați direct prin intermediul unui Pool special construit în acest sens. Diferența față de alte țări este că, în România, niciun șofer nu poate fi respins de societatea de asigurare pe motiv că prezintă un risc prea mare, iar repartizarea, în acest context, va fi în funcție de cât de ridicate sunt ofertele primite. Tariful primit „la repartizare“ urmează să fie mai mic decât cel oferit inițial de firmele de asigurare. Concret, norma spune că Biroul Asigurătorilor Autor din România (BAAR) va avea la dispoziție 30 de zile de la publicarea actului pentru a veni cu procedurile specifice. Cea mai importantă sarcină va fi calcularea unui așa numit factor „N“ care să fie utilizat pentru a stabili cine are dreptul să intre la repartizare. „BAAR determină și publică factorul N cu o frecvență cel mult semestrială, calculat pentru fiecare segment de risc… Asiguratul sau potențialul asigurat poate beneficia de alocarea către un asigurător RCA pe teritoriul României în situația în care a primit trei oferte a căror primă de asigurare anualizată este de N ori mai mare decât tariful de referință publicat de către ASF.“, precizează proiectul de normă. Mai departe, dacă un client respectă condiția de mai sus, în ceea ce privește prețul, el va primi o ofertă de la BAAR, care îl va direcționa către una dintre firmele de asigurare din România la un preț mai mic. Clientul nu are posibilitatea de a refuza oferta făcută de BAAR.
Criterii bătute în cuie pentru calculul tarifelor
Pe de altă parte, ASF își definește, în proiectul de normă, mai multe instrumente prin care poate evita creșteri abrupte de preț, fără a interveni direct în politicile companiilor. O primă măsură va fi obligativitatea impusă societăților ca, la șase luni după publicare normei, acestea să prezinte ASF planuri în ceea ce privește strategia de business pe zona RCA, dar și estimări pentru următorii cinci ani în ceea ce privește indicatorii prudențiali. Sensul acestei impuneri este acela de a ajuta ASF să își facă o idee asupra intențiilor companiilor autorizate să vândă RCA, în contextul în care strategiile majorității asigurătorilor au fost, de-a lungul timpului, construite pe perioade foarte scurte, uneori și de doar câteva luni. „Ca să dau un exemplu extrem, dacă o firmă dorește să renunțe la RCA din portofoliu, trebuie să se știe și să pună deoparte banii pentru plata daunelor estimate în viitor. Nu am inventat nimic. Regulile Solvency II spun că supravegherea se face prospectiv. Acesta este și sensul prevederii din normă. Firmele vor raporta estimări privind nivelul capitalului, solvabilitatea, lichiditatea, dar și ce planuri au în ceea ce privește rata daunei, volumul de prime etc. Trebuie să își justifice planurile. Bineînțeles că își pot schimba strategiile când vor, dar trebuie să știm de unde plecăm“, declară sursele citate. Noua normă spune clar că „asiguratorii RCA utilizează în calculul tarifelor de primă aceleași segmente de riscuri omogene care sunt utilizate în calculul tarifului de referință.“ Cu alte cuvinte, asigurătorii nu vor mai putea utiliza subcategorii, așa cum făceau, de exemplu, în cazul criteriului „vârstă“, acolo unde există segmentări foarte stricte de tip „șoferi cu vârsta între 21 și 25 de ani“.