Theodor Stolojan, fost ministru de Finanţe şi apoi prim-ministru în anii ’90, a analizat modul în care ASF s-a comportat în raport cu Euroins, compania de asigurări care a rămas vineri, 17 martie, fără autorizaţie de funcţionare şi se îndreaptă spre faliment.
Critici la adresa Autorităţii de Supraveghere Financiară (ASF) în cazul Euroins.
De ce ASF ar fi acţionat necorespunzător în cazul companiei de asigurări Euroins?
Fostul premier al României Theodor Stolojan a explicat care este rolul constituirii de rezerve de daune și rezerve de prime de către firmele de asigurări şi subliniază că ASF a controlat în mod repetat Euroins şi doar a aplicat amenzi, în loc să intervină decisiv mult mai devreme.
„Supravegherea EUROINS de către ASF a fost necorespunzătoare”, subliniază Stolojan, care indică faptul că ASF ar fi trebuit să insiste pentru schimbarea legislaţiei, în cazul în care nu putea interveni efectiv în cazul societăţii de asigurări, nu să se complacă în aplicarea de amenzi şi atât.
Theodor Stolojan mai afirmă că statul român „nu își poate declina răspunderea materială pentru acoperirea pagubelor”, în cazul în care, spre exemplu, Fondul de Garantare nu ar avea acum resurse suficiente, după preluarea gestiunii contractelor de la Euroins.
Theodor Stolojan: Insolvenţa Euroins şi borcanul cu miere al firmelor de asigurări de bunuri şi persoane
„1. Fiecare firmă de asigurări are obligații ca din primele încasate de la persoanele și companiile asigurate să constituie rezerve de daune și rezerve de prime.
Scopul acestor rezerve este ca firmele de asigurări să facă față cererilor de despăgubiri pentru daune (de exemplu, daune provocate autoturismelor de accidentele auto),, precum și achitării sumelor asigurate în cazul asigurărilor de viață.
Unele firme de asigurări consideră aceste rezerve ca fiind ”borcanul lor cu miere” din care se pot autoservii fără a-și asuma riscurile.
2. Ceea ce surprinde în cazul lui EUROINS este faptul că Autoritatea de Supraveghere Financiară a constatat, în decursul timpului, că această firmă, în mod repetat, nu avea nivelul necesar al rezervelor respective.
În loc ca firma respectivă să fie obligată să reconstituie rezervele, ASF-ul aplica amenzi consecutive. EUROINS a continuat să nu constituie rezervele la nivelul necesar. În mod normal, ASF -ul ar fi trebuit să oprească activitatea firmei respective mult mai devreme.
3. Fiecare persoană care dorește să se asigure ca și fiecare întreprindere mică sau mijlocie nu are capacitatea de a evalua firmele de asigurări din punctul de vedere al solvabilității acestora.
Persoanele și companiile mici și mijlocii se bazează pe faptul că statul, respectiv ASF-ul supraveghează piața asigurărilor de bunuri și persoane și firmele care sunt autorizate să funcționeze pe această piață.
Din acest punct de vedere, statul nu își poate declina răspunderea materială pentru acoperirea pagubelor, în situația în care, de pildă, Fondul de Garantare care a preluat gestiunea contractelor de asigurare de la EUROINS nu ar avea resurse suficiente (potrivit legii, daca contribuțiile firmelor de asigurări la Fondul de Garantare nu ajung, atunci acest fond poate recurge numai la împrumuturi pe piețele financiare).
4. În concluzie, supravegherea lui EUROINS de către ASF a fost necorespunzătoare, deoarece a permis acestei firme să funcționeze o lungă perioadă fără a avea nivelul necesar al rezervelor.
Comunicatele ASF arată o abordare birocratică: dacă nu au avut legislația necesară pentru a opri activitatea mai devreme, ar fi trebuit să declanșeze procedurile de modificare a acesteia. și nu să se complacă ani de zile în aplicarea de amenzi, fără rezultat”, este mesajul postat de fostul premier pe contul său de LinkedIn.