Multe dintre deficientele economice relevate de primul-ministru Mugur Isarescu cu prilejul seminarului "Pulsul economiei la sapte luni de guvernare" sunt, de fapt, caracteristici perene ale tranzitiei romanesti. Astfel, desi institutional economia a adoptat mecanismul economiei de piata, practic, o mare parte a sa, in special in industrie, functioneaza fara stapan. Legatura organica dintre consiliile de administratie si interesele intreprinderilor cu capital preponderent de stat inca nu a aparut
Multe dintre deficientele economice relevate de primul-ministru Mugur Isarescu cu prilejul seminarului „Pulsul economiei la sapte luni de guvernare” sunt, de fapt, caracteristici perene ale tranzitiei romanesti. Astfel, desi institutional economia a adoptat mecanismul economiei de piata, practic, o mare parte a sa, in special in industrie, functioneaza fara stapan. Legatura organica dintre consiliile de administratie si interesele intreprinderilor cu capital preponderent de stat inca nu a aparut. Personajele din consiliile de administratie joaca numai rolul efemer de proprietari. Cea mai buna dovada ca este asa o constituie calitatea cu totul deficitara a managementului desemnat de acesti administratori.
Proprietatea asupra sectorului de stat se modifica de fapt la patru ani, dupa culoarea politica ajunsa la guvernare si, corespunzator, se schimba administratorii si managementul. Clientelismul politic al managerilor nu poate avea nimic comun cu performanta economica. Dar nu acesta este cel mai mare rau, desi schimbarea unui director pe motiv ca un lider de partid a vizitat o intreprindere este ultimul lucru pe care l-ar face un proprietar adevarat. Mai rau este ca bruma de profit, pe care intreprinderile care merg bine il fac, este preluat de doua structuri ce joaca rol de proprietari: Fondul Proprietatii de stat si Fondurile Proprietatii Private, transformate apoi in SIF-uri. Iar in calitate de proprietari, incaseaza dividendele. Actiunea normala a mecanismului economiei de piata cere ca intreprinderile care obtin profit sa-l foloseasca pentru dezvoltare, astfel ca acelea care sunt viabile sa creasca, iar cele fara piata sa se restructureze. Chiar si in cazul in care managerii sunt capabili, fiind lipsiti de propriul venit al intreprinderii, de profit ca sursa de dezvoltare, nu pot face retehnologizare, cercetare-dezvoltare, produse noi, campanii de promovare.
Privatizarea privatizarii
Pentru privatizare, diviziunea patrimoniului intre cei doi proprietari nu constituie decat o greutate in plus (vezi cazul bancilor sau al societatilor de turism). Sintetic, calitatea privatizarii facuta de FPS este data de performantele economice ale intreprinderilor privatizate care continua sa acumuleze datorii si, in general, nu angajeaza investitiile prevazute in contracte.
Este simptomatic ca numai un premier neangajat politic a putut ridica problema responsabilitatii in gestiunea economiei. La seminarul de la Costinesti, Isarescu a cerut chiar sa fie aduse in fata tribunalului cazurile evidente de management deficitar si de frauda inregistrate in unele intreprinderi. Concret, la sfarsitul semestrului I 2000, guvernul s-a simtit obligat sa ia o serie de masuri pentru intarirea disciplinei salariale in regiile autonome, societatile si companiile nationale si societatile comerciale cu capital majoritar de stat, obligand respectivele unitati sa-si introduca in bugetele de venituri si cheltuieli o serie de noi indicatori, cum sunt: reducerea esalonata a arieratelor catre bugetul de stat, bugetele locale si fondurile speciale, reducerea creantelor, reducerea costurilor si cresterea productivitatii muncii. Refuzul de a executa ordonanta se va sanctiona cu intrarea automata in restructurare, in doua saptamani de la termenul fixat.
Daca arieratele si creantele sunt indicatori nominali, negociati cu FMI pe companii, valori si termene, in ceea ce priveste productivtatea muncii, interesul este mult mai larg, mergand pana la sindicate si lideri de sindicat. Deprecierea nivelului de trai in ultimii ani are drept cauza, in buna masura, cresterile de tarife la utilitati mult peste miscarea generala a preturilor, sindicatele mizand pe pozitia de monopol a companiilor respective in economie.
In anul 1998, productivitatea muncii in industrie a scazut cu 10,6% fata de anul precedent, dar totusi, sub presiune sindicala, salariile reale (puterea de cumparare reala a salariului mediu) au crescut cu 6%. De mentionat ca si in anul precedent, adica in 1997, productivitatea muncii scazuse cu 3,1%. Scaderea produsului intern brut in 1999 evidentiaza o continuare a trendului descrescator, astfel ca ne intrebam : Pana unde si pana cand cred sindicatele ca pot creste salariile fara a se produce valori echivalente? Vezi lideri de sindicat care, fara sa clipeasca, arunca un 20% sau chiar 50% marire de salarii, fara sa spuna de la gura cui vor fi luati banii respectivi. In nici un program sindical nu figureaza obiective de reducerea costurilor sau cresterea productivitatii muncii pentru a crea resurse de crestere a salariilor, ci doar revendicari fata de stat, care, practic, inseamna cresterea saraciei pentru restul populatiei.
Ministrul de stat Mircea Ciumara a subliniat importanta atingerii unui standing al nivelului de trai ca principal parametru pentru integrarea europeana. Recalculand valoarea PIB/ locuitor in functie de miscarea internationala a preturilor, se obtin valori complet diferite de impartirea mecanica a PIB la numarul delocuitori. Refacerea calculelor dupa metodologia ONU de catre CNS arata ca, in ultimul deceniu, PIB/ locuitor in lei in Romania are o putere de cumparare de peste patru ori mai mare decat cea vehiculata in statisticile FMI si BM. Spre exemplu, potrivit datelor FMI, Romania avea, la sfarsitul anului 1998, un PIB/locuitor de numai 1.844 USD, in timp ce, la puterea de cumparare comparata cu piata americana, acest indicator a fost de 6.153 USD/locuitor. Intre aceste doua valori este spatiul de manevra al analistilor, care fie ne apropie, fie ne departeaza de momentul integrarii europene.